פתרון רשמי
I. חוזה בין אורלי ו"העתיד":

א. כריתת חוזה: הצעה, קיבול, גמירות דעת ומסוימות. דומה שנכרת חוזה תקין. נדרש דיון קצר ביותר בכריתת חוזה.

ב. עילת ביטול בגין חוסר שוויון: אין פה עילת ביטול היות ואין חובה לנהוג בשוויון. פס"ד קל בניין ופס"ד בית יולס קובעים חובה לנהוג בשוויון רק כשמדובר במכרז. בעניינו לא מדובר במכרז ויתר על כן אין כאן שום שוויון בין הצדדים הרלוונטיים. חברת העתיד מעניקה מחיר מיוחד אך ורק ללקוחות עסקיים גדולים וגם זאת אך ורק בנסיבות חריגות. יש הבדל עסקי עקרוני המצדיק את הטיפול הדיפרנציאלי (למרות שעקרון איסור האפליה כובש דריסת רגל במשפט הפרטי, לא מדובר כאן באפליה פסולה נגד קטגוריה מוגנת מסורתית. מדובר בשוני במחיר המעוגן במציאות העסקית). 

 אין צורך לכן להיכנס לסעדים בגין הפרת תום לב (עם זאת, לא הורדו נקודות למי שדן).
 
ג. פיצויים מוסכמים: חליטת דמי הקדמה מהווה הסדר פיצויים מוסכמים מוסווה, עפ"י סע' 15(ג) חוק החוזים תרופות. 

לבית המשפט יש סמכות להפחית את הפיצויים המוסכמים אם אין שום יחס סביר בניהם לבין הנזק שצפו הצדדים כתוצאה מן ההפרה. על פי הפסיקה (אהרן נ. פרץ) על בית המשפט להשתמש בסמכות ההפחתה בצמצום ובמקרים חריגים בלבד. בענייננו מדובר בפיצויים מוסכמים בסך 20%. באהרן  בית המשפט החליט לא להתערב בפיצויים מוסכמים בשיעור 17%. אך זה לא אמור להיות המבחן. חברת "העתיד" תנסה לטעון שמדובר בשוק דינאמי ושביטולים מונעים ממנה למכור את המחשבים בעתיד. מצד שני ניתן לומר שלא נגרם לחברה שום נזק אמיתי שמצדיק פיצויים מוסכמים בשיעור גבוה כל כך.

II. חוזה התערבות בין אורלי ויותם
א. האם נכרת בכלל חוזה?
ניתן להעלות טענות הן נגד קיום גמירת דעת והן נגד קיום מסוימות:

•	גמירת דעת- יש להוכיח כי היתה כונה ליצור יחסים משפטיים. מדובר בחוזה התערבות בין אח לאחות. ספק אם התכוונו ליצור יחסים משפטיים; דומה שמדובר בהשתובבות גרידא. מצד שני, מדובר בסכום כסף נכבד (500 ₪); לא מדובר בהתערבות על "צדק" כפי שמקובל בהרבה מקרים בהתערבויות בין בני משפחה וחברים. ניתן לטעון שיותר נכון לראות זאת כהסכם ג'נטלמני. פס"ד בלפור נ' בלפור. (בונוס—ניתן לנסות לטעון שאף על פי שמדובר בהתערבות בין בני משפחה הסיטואציה היא עסקית משום שמהות ההתערבות היא עסקה מסחרית). כמו כן, ניתן להסתמך על נוהג כדי לשלול גמירת דעת—התערבויות אינן מובאות כדבר שבשגרה להתדיינות משפטית. מצד שני, יש להסתכל גם על התנהגות הצדדים לאחר ההתערבות ויותם לפחות לקח את העניין מאד ברצינות (אעפ"י כן, ניתן להסביר את התנהגותו של יותם באופיו התחרותי; הא ותו לא). 
•	מסוימות—ניתן גם לטעון שאין מסוימות מספקת. לא בדיוק ברור מה צריך יותם לעשות כדי לזכות בהתערבות. לא ברור האם עליו להציג הצעת מחיר או לקבל את המחשב עצמו. כמו כן, לא ברור האם עליו לרוכשו במחיר הנקוב עבור אורלי או עבור עצמו (או בעלמא). ניתן לטעון אם זאת שיש מסוימות מספקת ושאת הפרטים החסרים ניתן להשלים מכח פרשנות. 

ב. חוזה הימור ס' 32 (בונוס מידי לכל מי שדן באפשרות הזו; בונוס נוסף—ניתן לומר שלא מדובר כאן בחוזה הימור משום שהביצוע תלוי ביכולותיו של יותם כנושא ונותן;לא מדובר כאן בחוזה הימור קלאסי). 

אם מדובר בחוזה הימור, לפי סעיף 32 לא ניתן לקבל בגינו אכיפה או פיצויים.

ג. חוזה פסול או בשל היותו בלתי חוקי או בשל היותו נוגד את תקנת הציבור (סעיפים 30 ו-31):
ניתן לטעון שחוזה מעין זה מנוגד לתקנת הציבור. בסה"כ מונח תקה"צ זכה להרחבה רצינית בשנים האחרונות (קסטנבאום) וייתכן שגם חוזי התערבות ייחשבו בטלים מדעיקרא.

•	אם החוזה זה נוגד את תקנת הציבור הוא בטל מכוח הוראת סעיף 30.
אם החוזה לא תקף: אין חובה לשלם
•	אם החוזה תקף: לא ברור מי ניצח בהתערבות. יש צורך בפרשנות החוזה- האם יותם ניצח היות והנציג הסכים למכור לו בזול, או שמא אורלי ניצחה היות והמחיר אינו סופי אלא כפוף ליכולתה של "העתיד" להעלות את המחיר? יש צורך בפרשנות החוזה עפ"י סע' 25 לחלק הכללי ופס"ד אפרופים.
•	על אף הרושם שמנסה יותם ליצור, סביר שדווקא אורלי היא זו שניצחה בהתערבות. זאת בשל התניה המאפשרת לחברת העתיד להעלות את המחיר. (בונוס—עם זאת בכפוף לדיון בתניה זו בהמשך, ניתן לטעון שהסעיף המצמיח את הסמכות מהווה תניה מקפחת בחוזה אחיד ולפיכך יותם הוא המנצח בהתערבות.
•	יותם יוכל לתבוע את אורלי ולבקש סעדים אך ורק אם היא הפרה את החוזה. בשלב זה נראה שאורלי לא הפרה עדיין דבר (מסקנה זו נובעת מן הדיון בפרשנות ובאפשרות הקיפוח). (בונוס—יותם יוכל לנסות ולטעון הפרה צפויה בהתבסס על התנהגותה של אורלי, אולם בשלב זה בטענה אין ממש משום שעפ"י הפרשנות הסבירה של החוזה יותם טרם מילא את חלקו וכאן מדובר מטבע הדברים בחיובים שלובים או אפילו מותנים).
 
•	יותם יכול לטעון שאורלי נהגה בחוסר תום לב אולם בטענה זו אין ממש.
III. ה"חוזה" בין אורלי ויותם:
•	כריתת חוזה למראית עין: סע' 13 קובע כי חוזה שנכרת למראית עין בלבד – בטל. במקרה שלנו מדובר בסימולציה מלאה – החוזה כולו למראית עין ואין מאחוריו דבר. לפיכך אין שום צורך לדון בדעתו החולקת של ברק בביטון נ. פרץ. 
•	חובת השבה: הסע' אינו קובע חובת השבה, אבל עיקרון זה נלמד מחוק עשיית עושר ולא במשפט. משום כך, אורלי חייבת להשיב ליותם את ה 100 ₪. (הוענק ניקוד גם למי שלא הזכיר את חוק עשיית עושר שלא במשפט). 
•	הסתמכותה של "העתיד": סע' 13 סיפא קובע כי לא תיפגע זכותו של צד ג' שרכש בהסתמכותו בתום לב על החוזה למראית עין. במקרה הזה, "העתיד" הסתמכה על החוזה בין יותם לאורלי כשהיא כרתה חוזה עם יותם. משום כך, החוזה אינו בטל כלפיה. מדובר בסוג של תקנת שוק.

חוזה ביו יותם ל"העתיד":
•	כריתת חוזה:
•	השמוש בטופס שכותרתו "הזמנה": לא משנה.
•	 לא ברור אם נכרת חוזה. ניתן להניח כי יש מסויימות (לא נאמר כי חסרים פרטים), אך אין חתימה על החוזה ולכן אין העדה חיצונית על גמירת דעת. פס"ד רבינאי נ' מן שקד קבע כי אין צורך בחתימה על מנת שחוזה ישתכלל. חתימה הנה סממן אובייקטיבי לגמירת דעת, אך ניתן להוכיח גמירת דעת גם ללא חתימה. במקרה שלנו, אם יוכח כי היתה גמירת דעת, כלומר כונה ליצור יחסים משפטיים, נטען כי נכרת חוזה. התנהגותו של יותם לאחר פגישתו, בכך שפנה לאביתר וכרת איתו חוזה אחר, מוכיח את גמירות דעתו להיקשר ביחסים משפטיים מחייבים.
•	טענות "העתיד": אכיפת החוזה. ניתן להעלות פגמים בכריתת החוזה טעות והטעיית עפ"י סעיפים 14(א) ו-15. הסעד בגין עילות אלו הוא ביטול החוזה. אולם, העתיד אינה מעונינת לבטל את החוזה אלא לאכוף אותו, ולכן אין לה סיבה להעלות טענות אלו.
•	כמו כן, היה חוסר תום לב במו"מ מצדו של יותם עפ"י סע' 12 לחלק הכללי. רשימת העילות הספיציפיות כוללת: 
•	ניהול מו"מ ללא כוונה לכרות חוזה (מאוחר יותר שינה יותם את דעתו. לפיכך עולה שאלה מעניינת מה קורה כאשר מתקשר פותח במו"מ ללא כוונה אמיתית להתקשר אך מאוחר יותר מפתח כוונה כזו). 
•	ניהול מו"מ רק לשם קבלת הצעת מחיר נמוכה—מטרתו של יותם היתה לנצח בהתערבות. 
•	אעפ"י שהעתיד מעונינת בקיום החוזה, עילת חוסר תום לב במו"מ רלוונטית כאן משום שחברת העתיד יכולה לקבל סעדים נוספים בגין העדר תום לב במו"מ. 
•	העדר תום הלב במו"מ מקבל משנה חשיבות מבחינת חברת העתיד אם לא נכרת חוזה. אם לא השתכלל  חוזה בין הצדדים, הדרך היחידה הפתוחה בפני חברת העתיד לסעד האכיפה היא חוסר תו"ל במו"מ. בקל בנין וקלמר נ. גיא הוענקה אכיפה לצד הנפגע. הפסיקה דורשת שתנאי החוזה יהיו ברורים ונהירים מספיק לצורך הענקת אכיפה בגין העדר תום לב במו"מ. דומה שהתנאים מתקיימים בענייננו.  

•	טענות הגנה (קרי, טענות שיותם ינסה להעלות) 1) ינסה לטעון כי כלל לא נכרת חוזה. כאמור לעיל, ספק אם טענה זו תתקבל.
 2) תנאי מקפח בחוזה אחיד. סע' 2 לחוק החוזים האחידים מגדיר חוזה אחיד. נראה כי חוזה המכירה במקרה שלנו עומד בהגדרה זו. סע' 4 לחוק החוזים האחידים נותן רשימה של תניות שיש עליהם חזקה שהם מקפחים והם יבוטלו. סע' 4(4) קובע כי תנאי המאפשר לספק בלעדיות בשינוי המחיר לאחר כריתת החוזה, חזקה כי תנאי זה הינו תנאי מקפח פס"ד מילגרום נ' מרכז משען. (בונוס: ניתן לאבחן מפס"ד מילגרום שעסק במערכת יחסים ארוכי טווח). 
•	סייגים לחזקת הקיפוח שמופיעים בסע' 23 כנראה שאינם חלים במקרה הזה. גם אם לא מתקיים חזקת הקיפוח, ניתן תמיד להוכיח קיפוח דרך סע' 3 שקובע כי תנאי שיש בו קיפוח בשים לב למכלול תנאי החוזה, יבוטל. 

בהנחה שאכן מדובר בתנאי מקפח בחוזה אחיד, ביהמ"ש יורה על ביטול התנאי המאפשר ל"העתיד" לשנות את המחיר באופן בלעדי, ולכן המחיר של המחשב יהיה 4000 ₪. (בונוס: זאת על דרך היקש ממילגרום) (בונוס מיוחד II—בהנחה שבית המשפט ישאיר את המחיר על 4,000 ₪ האם תוכל החברה לנסות לבטל את החוזה מכוח הטעייה וטעות). 

חוזה בין אביתר ליותם:
כריתת חוזה: גם פה אין חתימה על החוזה. אותו דיון שנעשה לעיל לגבי הצורך בחתימה והעדה על גמירות דעת. נראה שנכרת כאן חוזה לכל דבר ועניין.
טענות אביתר: 1) חוסר תום לב במו"מ סע' 12 לחלק הכללי בכך שיותם שיקר לו. אמנם אין אינדיקציה שאביתר מבקש פיצויים מכח סעיף 12(ב) אך יש להעלות את האפשרות. (בונוס—יתכן שהעדר תום הלב מעמיד לאביתר ומשרדו עילת ביטול עצמאית גם אם תכשלנה טענות הטעות וההטעיה ר' ניתוח להלן). 
2) טעות והטעיה מצד יותם סע' 14(א) וסע' 15 מצד יותם בכך ששיקר לו שהמחשבים ברשותו ובבעלותו. יש כאן טעות לגבי זהותו ומעמדו המשפטי של הצד שכנגד פס"ד צנעני נ' אגמון—(בונוס: אולם ניתן לאבחן את עובדות המקרה מצנעני שם ההטעיה הייתה לגבי זהות הצד השני לעסקה פה לא ברור שזה קיים משום שהיו פה שתי עסקאות אמיתיות; בנוסף. כאן המוכר הכיר את חברת העתיד, היה עמה במגע ועמד לרכוש את המחשבים גבוה בהרבה).
אם אכן התקיימו פה עילות טעות והטעייה, הרי שליותם עומד סעד ביטול עצמאי ועל כן הודעת הביטול נעשתה כדיו.

•	יושם אל לב, בהנחה שאכן המחיר עלה ל 6000 ₪, לא כדאי ליותם מבחינה כלכלית להתנגד לביטול מצד אביתר היות ואם החוזה נאכף, מדובר בחוזה הפסד מבחינתו (יפסיד 1500 ₪ למחשב). (בונוס—במקרה זה, עדיף ליותם אם נכפה עליו לקבל את המחשבים למכור אותם למישהו אחר). 
•	אם יותם יצליח לקבל את המחשבים ב- 4000 ₪ ליחידה (תנאי מקפח בוטל) הרי שיותם עלול להתנגד לביטול החוזה מצד אביתר. (בונוס—גם כאן עדיף כנראה ליותם לא להתנגד ולמכור את המחשבים למישהו אחר שהרי מכירם בשוק עלה ודומה שיוכל לקבל עבורם הרבה יותר מ-4500 ₪. ) (תחת חלופה זו יהא על הסטודנטים להיכנס לניתוח מלא של עילות הטעות וההטעיה כי עפ"י חלופה זו יותם יתנגד לביטול ויטען שהתנאים לא התקיימו; יוכל לטעון שהטעות אינה מהותית; שאין מדובר אלא בטעות בכדאיות העסקה וכו').